613. výročí úmrtí římského krále, markraběte moravského…
![](https://www.moravskynarod.cz/wp-content/uploads/2024/01/image-15.png)
Vážení přátelé, příznivci Moravy, Moravanky a Moravané, už zítra, to je 18. ledna 2024, si připomeneme 613. výročí úmrtí římského krále, markraběte moravského a braniborského kurfiřta JOŠTA LUCEMBURSKÉHO, zvaného též jako „Moravský“ (říjen 1351, Brno – 18. ledna 1411, Brno) Narodil se jako prvorozený syn moravského markraběte Jana Jindřicha, mladšího bratra Karla IV., a jeho druhé manželky Markéty Opavské. Roku 1375 po smrti svého otce se Jošt stal starším moravským markrabětem. O správu Moravy se musel dělit se svým nejmladším bratrem Prokopem Lucemburským a Janem Soběslavem, mladšími moravskými markrabaty. Bratři nebyli svorní, což bylo příčinou vleklých válek, které mezi nimi vypukly po smrti Jana Soběslava roku 1380. Markrabě Jošt byl velmi schopným a obratným politikem evropského formátu, který výrazně zasahoval do politického vývoje v Evropě. Roku 1383 byl jmenován generálním říšským vikářem pro Itálii. Jošt se tak stal zástupcem římského krále v italských říšských državách, což pro něj znamenalo významné povýšení. Obnovil brněnskou mincovnu a po celou dobu vlády razil vlastní mince, včetně omezené emise dukátu. Roku 1387 pomohl Jošt společně s Prokopem větší finanční půjčkou svému bratranci Zikmundovi Lucemburskému k získání uherského trůnu. Odměnou jim byla část dnešního západního Slovenska s Bratislavou. Roku 1388 jim Zikmund, který potřeboval stále více peněz, dal do zástavy Braniborsko. Uherský král Zikmund však nebyl schopen vyplatit zástavní částku, a tak se Jošt stal v polovině 90. let 14. století braniborským markrabětem a držitelem jednoho ze sedmi říšských kurfiřtských hlasů. Kromě toho zastavil Václav IV. Joštovi roku 1388 hrabství Lucembursko a alsaské fojtství. Jošt rychle rozšiřoval svůj politický vliv, jeho ambice nicméně stále nebyly ukojeny. Roku 1394 zaštítil Panskou jednotu v revoltě proti Václavu IV. Také roku 1402 během dalšího panského odboje proti českému králi stál Jošt na straně šlechty, tentokrát ve spojení se Zikmundem Lucemburským. Vzápětí se s ním ale politicky rozešel. Roku 1410 proti Zikmundovi kandidoval na krále Svaté říše římské. Volba probíhala v situaci, kdy žil zvolený, korunovaný, ale roku 1400 sesazený římský král Václav IV. Kurfiřti volili v září 1410 za římského krále Zikmunda. Protože však nedostal potřebnou většinu hlasů, volbu 1. října opakovali a své hlasy dali Joštovi. Z titulu římského krále se však Jošt Moravský těšil jen krátce, od 1. října 1410 do 18. ledna 1411, kdy na brněnském hradu Špilberku zemřel. Byl pohřben v kostele sv. Tomáše patřícímu ke klášteru augustiniánů eremitů. Náš spolek Moravská národní obec tuto významnou osobnost našich dějin každoročně připomíná v měsíci září, během brněnské slavnosti Den za Moravu. V kostele sv. Tomáše na Moravském náměstí nejvyšší představitelé spolku vzdávají úctu a pokládají květiny u hrobu římského krále a moravského markraběte Jošta Moravského.